ЛЕГІТИМНІСТЬ У ПРАВОВОМУ ПОЗИТИВІЗМІ: КОНЦЕПТУАЛЬНІ МЕЖІ - Новак, Дмитро Євгенович (Сучасна доктрина права, 2026)
Вступ. Правовий позитивізм як провідна традиція юридичної думки ХХ століття побудований на тезі про розмежування права і моралі. На перший погляд, така позиція унеможливлює будь-яку розмову про легітимність у власне юридичному сенсі. Утім, уважний аналіз провідних позитивістських теорій свідчить про інше: позитивізм не відкидає легітимність, а редукує її до певного мінімального нормативного стандарту, що є концептуально необхідним, але нормативно недостатнім. Мета. Метою статті є дослідження того, яким чином провідні представники правового позитивізму (Г. Кельзен, Г. Л. А. Гарт і Дж. Раз) концептуалізують або імпліцитно передбачають поняття легітимності у своїх теоріях, а також аналіз того, чи вирішує м’який позитивізм як внутрішня критика позитивістської традиції виявлені обмеження. Матеріали і методи. Дослідження ґрунтується на концептуально-аналітичному методі, методі критичного аналізу доктрини та порівняльному методі. Основними джерелами є праці Г. Кельзена, Г. Л. А. Гарта і Дж. Раза, а також роботи В. Дж. Волюхова, М. Крамера, Р. Дворкіна, Дж. Колмана, С. Шапіро та А. Мармора. Результати. Встановлено, що Кельзен редукує легітимність до формальної дійсності через конструкцію Grundnorm. Гарт редукує легітимність до соціального факту визнання через правило визнання. Раз через «сервісну концепцію» авторитету пов’язує легітимність із практичною цінністю права для адресатів. М’який позитивізм пом’якшує жорстке розмежування права і моралі, але не забезпечує повноцінного нормативно-ціннісного виміру легітимності. Обґрунтовано необхідність триаспектної моделі легітимності. Перспективи. Виявлені обмеження відкривають простір для розробки триаспектної моделі легітимності, що поєднує формальний, нормативно-ціннісний і соціологічний виміри. Перспективи подальших досліджень вбачаємо у зіставленні цієї моделі з дискурсивними теоріями (Габермас) та природно-правовими концепціями (Дворкін, Фінніс), а також у її застосуванні до аналізу правових явищ в умовах збройного конфлікту.