ЕМПІРИЧНА ВЕРИФІКАЦІЯ КОНТУРНО-ІНДЕКСНОЇ МОДЕЛІ ТРАНСФОРМАЦІЇ СТРАТЕГІЧНОГО МЕНЕДЖМЕНТУ МІЖНАРОДНИХ ІТ-АУТСОРСИНГОВИХ КОМПАНІЙ - Устименко, Олег Олександрович (Економічна парадигма, 2026)
Вступ. Сучасний стратегічний менеджмент міжнародних ІТ-аутсорсингових компаній формується в умовах високої технологічної турбулентності, прискорення цифрових змін, розвитку платформізації, штучного інтелекту, екосистемної взаємодії та зростання вимог до організаційної адаптивності. За таких умов стратегічні зміни в діяльності компаній доцільно розглядати не лише як окремі управлінські рішення чи реакцію на зовнішнє середовище, а як емпіричні прояви перебудови самої системи стратегічного менеджменту. Особливого значення набуває виявлення того, як змінюються пріоритети, контури, конфігурація, інтенсивність і фазова логіка розвитку стратегічного управління міжнародних ІТ-аутсорсингових компаній. Мета. Метою дослідження є емпірична верифікація контурно-індексної моделі трансформації стратегічного менеджменту міжнародних ІТ-аутсорсингових компаній на основі порівняльного аналізу їх річної корпоративної звітності, що дозволяє ідентифікувати інтенсивність стратегічних змін, конфігурацію стратегічних контурів, структурні зсуви між ними та фазову траєкторію розвитку системи стратегічного управління. Матеріали і методи. Матеріалами дослідження є річні корпоративні звіти міжнародних ІТ-аутсорсингових компаній за 2015–2024 роки, а також наукові праці вітчизняних і зарубіжних авторів у сфері стратегічного менеджменту, динамічних здатностей, підходу strategy-as-practice, конфігураційної теорії та аналізу трансформаційних процесів у міжнародних компаніях. У процесі здійснення дослідження було використано такі наукові методи: контент-аналіз стратегічно насичених фрагментів річної звітності компаній; індуктивне групування стратегічних індикаторів за змістовою близькістю та управлінською функцією; контурно-індексне моделювання для побудови профілю трансформації стратегічного менеджменту; індексний аналіз для оцінювання інтенсивності, структурного зсуву та збалансованості стратегічних контурів; порівняльний аналіз для зіставлення компаній між собою; логічне узагальнення результатів для формулювання висновків щодо фазової динаміки розвитку стратегічного менеджменту. Результати. У науковій статті обґрунтовано та емпірично верифіковано контурно-індексну модель трансформації стратегічного менеджменту міжнародних ІТ-аутсорсингових компаній. Доведено, що трансформація стратегічного менеджменту таких компаній розгортається як нелінійний процес взаємодії стратегічних контурів, які відображають ключові напрями перебудови системи стратегічного управління: стратегічне перепозиціонування, реструктуризацію портфеля послуг, розвиток платформно-хмарної архітектури, посилення ролі штучного інтелекту, даних і автоматизації, консалтингову трансформацію, екосистемну оркестрацію, управління безпекою та стійкістю. Встановлено, що контурно-індексна модель дозволяє не лише фіксувати наявність стратегічних змін, а й пояснювати їхню внутрішню структуру, інтенсивність, збалансованість і фазову логіку розвитку. Емпірична верифікація засвідчила, що досліджувані компанії демонструють різні типи еволюції стратегічного менеджменту, однак у всіх випадках ця еволюція може бути описана через єдину аналітичну послідовність: від стратегічних індикаторів до індуктивних груп, стратегічних контурів, індексних показників і фаз трансформації. Практичне значення результатів полягає в можливості використання запропонованої моделі для стратегічної діагностики, аналітичного бенчмаркінгу, оцінювання архітектури стратегічного менеджменту та визначення напрямів подальшої трансформації міжнародних ІТ-аутсорсингових компаній. Перспективи. У подальших наукових дослідженнях доцільно зосередити увагу на розширенні емпіричної бази контурно-індексної моделі шляхом включення більшої кількості міжнародних ІТ-компаній, поглибленні кількісної перевірки індексних показників, а також на адаптації моделі для аналізу компаній інших секторів цифрової економіки. Це дозволить підвищити універсальність запропонованого підходу та розширити можливості його використання для діагностики трансформації стратегічного менеджменту в умовах технологічної нестабільності.