ОФЕРТИ ЩОДО ПОДАЛЬШОЇ РОЗБУДОВИ СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ НА ДЕОКУПОВАНИХ (ПОСТРАЖДАЛИХ) ТЕРИТОРІЯХ УКРАЇНИ - Дьякон, Юрій Григорович; Ляшенко, Павло Андрійович; Ромахова, Оксана Олександрівна (Економічна парадигма, 2026)
Вступ. Деокуповані та інші постраждалі території України перебувають у стані глибокої соціально‑економічної деструкції, що проявляється у руйнуванні критичної, виробничої та соціальної інфраструктури, втраті людського потенціалу, порушенні логістичних зв’язків і різкому зниженні інвестиційної привабливості. Попри наявність державних і міжнародних програм підтримки, системні підходи до подальшої розбудови соціально‑економічної інфраструктури залишаються недостатньо сформованими, а існуючі рішення часто не враховують специфіку воєнних руйнувань, асиметричність потреб громад та необхідність довгострокової стійкості. Проблема ускладняється тим, що традиційні моделі планування розвитку територій не відповідають умовам післявоєнної трансформації, коли відбудова має поєднувати оперативне відновлення базових функцій життєзабезпечення з формуванням нової економічної структури, здатної забезпечити спроможність і безпеку громад. Водночас громади потребують чітко сформульованих оферт - конкретних, науково обґрунтованих пропозицій щодо модернізації інфраструктури, оптимізації управлінських рішень, залучення фінансування та інтеграції сучасних стандартів відновлення. Таким чином, наукова проблема полягає у відсутності комплексного інструментарію та концептуальних пропозицій, які б забезпечили ефективну, та стійку розбудову соціально‑економічної інфраструктури деокупованих (постраждалих) територій України з урахуванням їхніх реальних потреб, ресурсних можливостей та стратегічних пріоритетів держави. Метою статті є теоретичне та практичне обґрунтування оферт щодо подальшої розбудови соціально-економічної інфраструктури на деокупованих (постраждалих) територіях України. Матеріали і методи. Матеріалами дослідження є: 1) наукові праці вітчизняних авторів, що присвячені проблематиці подальшої розбудови соціально-економічної інфраструктури на деокупованих (постраждалих) територіях України; 2) результати аналізу кейсів щодо розбудови соціально-економічної інфраструктури на деокупованих (постраждалих) територіях України. У процесі здійснення дослідження було використано такі наукові методи: теоретичного узагальнення (для систематизації наукових підходів до розбудови соціально-економічної інфраструктури на деокупованих (постраждалих) територіях України); систематизація та візуалізації (для побудови концептуального кола розбудови соціально-економічної інфраструктури на деокупованих територіях України); табличний та порівняння (для порівняння кейсів оферт (пропозицій) щодо розбудови соціально-економічної інфраструктури на деокупованих/постраждалих територіях); логічного узагальнення результатів (формулювання висновків). Результати. У статті досліджено теоретичні засади та прикладні аспекти формування оферт щодо подальшої розбудови соціально-економічної інфраструктури на деокупованих і постраждалих територіях України. Обґрунтовано, що відновлення таких територій має здійснюватися на основі системного підходу, який поєднує безпекові, економічні, соціальні та інституційні складові розвитку. Означено ключові виклики, зокрема руйнування критичної інфраструктури, високий рівень ризиків, обмеженість фінансових ресурсів та демографічні втрати, що потребує застосування спеціалізованих механізмів державної та міжнародної підтримки. Проаналізовано сучасні наукові підходи до відновлення інфраструктури та залучення інвестицій у повоєнних умовах, акцентовано увагу на ролі міжнародних фінансових організацій, донорських програм і механізмів публічно-приватного партнерства. Доведено, що ефективна відбудова має здійснюватися на засадах концептуального кола розбудови соціально-економічної інфраструктури на деокупованих (постраждалих) територіях України. Проаналізовано набір оферт щодо розбудови соціально-економічної інфраструктури, що передбачає створення регіональних інвестиційних платформ, впровадження гарантійних механізмів для зниження інвестиційних ризиків, розвиток критичної, транспортної та соціальної інфраструктури, а також стимулювання підприємницької активності на місцевому рівні. Перспективи. Сформоване науково-методичне підґрунтя для розробки ефективної державної політики відновлення деокупованих територій, сприяє підвищенню результативності управлінських рішень та може бути використано при формуванні стратегій повоєнного розвитку України з урахуванням сучасних викликів і загроз, однак це потребує проведення подальших якісних досліджень.