АНТИКРИЗОВА СТРАТЕГІЯ РОЗВИТКУ ТРАНСПОРТНИХ ПІДПРИЄМСТВ У КОНТЕКСТІ СУЧАСНИХ ЕКОНОМІЧНИХ ТЕОРІЙ - Танклевська, Nataliya (Економічна парадигма, 2026)
Вступ. Повномасштабне вторгнення спричинило масштабні руйнування транспортної інфраструктури України та серйозно порушило логістичні ланцюги. У статті досліджено, як транспортні підприємства країни змогли пристосуватися до таких екстремальних умов. Серед основних виявлених тенденцій – диверсифікація маршрутів (зокрема через підтриману ЄС ініціативу «Шляхів солідарності»), оперативне відновлення пошкодженої інфраструктури із одночасною модернізацією (наприклад, перехід на європейську ширину колії), цифровізація логістичних операцій та міжнародна співпраця. Такі заходи дали змогу зберегти операційну гнучкість і безперебійність логістики, попри воєнні виклики. Водночас у воєнний період вже закладається базис забезпечення сталого розвитку, зокрема, підприємства ініціюють проєкти електрифікації залізниць, оновлюють рухомий склад і впроваджують екологічні стандарти. Обрані стратегії сформовані та реалізуються на основі сучасних економічних теорій, таких як еволюційна, резилієнтності, поведінкової економіки, ресурсного підходу, нова інституціональна, теорія складних систем, теорія суспільного вибору та екологічна економіка та ін. Отримані результати свідчать, що поєднання невідкладних антикризових дій із довгостроковим стратегічним плануванням у транспортному секторі України є унікальним і визначальним чинником адаптивності. Перспективи подальших досліджень вбачаються у розробці кількісних моделей «зеленого» переходу транспортної системи України з урахуванням її післявоєнної інтеграції до Транс’європейської транспортної мережі (TEN-T) та цілей кліматичної нейтральності. Мета. Метою є обґрунтування теоретико-прикладної рамки, яка пов’язує воєнну адаптацію українських транспортних компаній із сучасними економічними теоріями і визначає стратегічні пріоритети для сталого відновлення та євроінтеграції сектору. Матеріали та методи. Дослідження базується на аналізі наукових публікацій, аналітичних звітів ОЕСР, ЄІБ та ЄС, а також офіційних стратегічних документів України. Також враховано тематичні кейс-стаді провідних компаній (зокрема, АТ «Укрзалізниця»). Для визначення впливу економічних теорій на формування антикризових стратегій розвитку підприємства застосовано методи системного аналізу, порівняння й узагальнення, контент-аналізу, синтезу теоретичних підходів і класифікації. Окрему увагу приділено контент-аналізу літератури з питань стійкості, цифровізації, зеленої логістики та адаптації інфраструктури. Використана методологія дозволила досягти поставленої мети. Результати. Отримані результати показують, що стійкість транспортного сектору України ґрунтується на кількох взаємопов’язаних складниках. Серед них слід відзначити операційну гнучкість завдяки альтернативним маршрутам «Шляхи солідарності» через Польщу, Румунію та Дунай, які частково компенсували втрату чорноморських портів. Швидке відновлення інфраструктури супроводжувалося модернізацією, зокрема експрес-ремонтами доріг і мостів, реконструкцією залізничних колій за європейськими стандартами. Цифрові інструменти (мобільні застосунки, онлайн-моніторинг, електронна митниця) дали змогу підтримувати логістику в кризовий період. Завдяки міжнародному співробітництву вдалося залучити понад 1 млрд євро грантів ЄС на «Шляхи солідарності» та оновити рухомий склад. Також простежуються «зелені» елементи, такі як проєкти електрифікації залізниць та пілотні ініціативи зі скорочення викидів. Отже, адаптація під час війни поєднується з довгостроковими планами розвитку. Сучасні економічні теорії, передусім концепція стійких мереж, державне фінансування, регуляторна політика, технологічні інновації та «зелена» синергія, дають змогу обґрунтувати обрані стратегії. Перспективи. Визначено, що транспортний сектор України реагує на кризу, одночасно вдаючись до негайних заходів реагування та стратегічного оновлення. Подальші дослідження мають бути спрямовані на формалізацію цього досвіду, зокрема на розробку моделей «зеленого» переходу транспортної системи після війни. Це передбачає аналіз техніко-економічної ефективності електрифікації маршрутів, використання відновлюваної енергетики в логістиці, а також інтеграції до TEN-T відповідно до кліматичних цілей ЄС. Доцільно здійснити оцінку залізничних коридорів з позицій зменшення викидів та пропускної спроможності. Загалом такі дослідження допоможуть оптимізувати інвестиції у відновлення інфраструктури та визначити пріоритети відповідно до критеріїв сталої економіки.