МЕТОДОЛОГІЯ ДОСЛІДЖЕНЬ ЛЮДСЬКОГО КАПІТАЛУ В УПРАВЛІННІ ПЕРСОНАЛОМ У СФЕРІ ПУБЛІЧНОГО АДМІНІСТРУВАННЯ - Лук’янихін, Вадим Олександрович; Лук’янихіна, Олена Анатоліївна; Андрєєв, Андрій Юрійович (Економічна парадигма, 2026)
Вступ. Людський капітал у сфері публічного адміністрування розглядається як стратегічний ресурс, що визначає ефективність державної політики та якість надання публічних послуг. У сучасних умовах війни та суспільно-політичних трансформацій змінюються вимоги до професійності державної служби, зростає потреба в переосмисленні методології дослідження людського капіталу, а також у формуванні інструментів його комплексного вимірювання та розвитку в системі управління персоналом. Мета. Метою дослідження є обґрунтування методологічних основ дослідження людського капіталу в системі публічного адміністрування та розроблення адаптивної моделі його оцінювання на основі системного підходу. Матеріали і методи. Методологічну основу дослідження становлять системний, інституційний та міждисциплінарний підходи до аналізу людського капіталу. Використано методи ретроспективного аналізу наукових концепцій, порівняльний аналіз сучасних теоретичних підходів до управління персоналом у публічному секторі, а також методи узагальнення, систематизації та моделювання. У дослідженні проаналізовано й систематизовано сучасні кількісні методи вимірювання людського капіталу. Результати. У роботі здійснено ретроспективний аналіз еволюції методологічних підходів до трактування категорії «людський капітал» у наукових школах державного управління. Розкрито можливості застосування системного підходу до дослідження людського капіталу у сфері державного управління. На основі отриманих результатів запропоновано адаптивну модель оцінювання людського капіталу державних службовців, що враховує специфіку формування суспільної вартості (Public Value) в системі публічного управління. Запропонований підхід дозволяє розширити методологію дослідження людського капіталу у сфері публічного адміністрування та створює підґрунтя для переходу від традиційного адміністративно-облікового підходу до стратегічного управління кадровим потенціалом державної служби. Перспективи. Подальші дослідження можуть бути спрямовані на розроблення індикаторів вимірювання суспільної вартості діяльності державних службовців.