ЕКОНОМІЧНА РОЛЬ ОСВІТИ У ФОРМУВАННІ ТА ВІДТВОРЕННІ ЛЮДСЬКОГО КАПІТАЛУ В УМОВАХ ТРАНСФОРМАЦІЇ ЕКОНОМІКИ ТА ВИКЛИКІВ РИНКУ ПРАЦІ - Шевчук, Владислава Олегівна; Луньов, Артем Володимирович (Економічна парадигма, 2026)
Вступ. Сучасні соціально-економічні зміни, зумовлені наслідками війни, поглибленням глобалізаційних процесів і цифровізацією, суттєво впливають на структуру економіки, ринок праці та вимоги до професійних компетентностей працівників. У цих умовах зростає роль людського капіталу як ключового чинника економічного розвитку, інноваційної спроможності та конкурентоспроможності держави. Особливого значення набуває освіта як базовий інструмент формування, відтворення та якісного розвитку людського капіталу, що визначає здатність економіки до стійкого розвитку в умовах сучасних викликів. Мета. Метою дослідження є теоретичне обґрунтування економічної ролі освіти у формуванні та відтворенні людського капіталу в умовах трансформації економіки та змін на ринку праці. Матеріали і методи. Матеріалами дослідження є: статистичні дані щодо обсягу видатків на освіту зі зведеного та державного бюджетів; дані міжнародних рейтингів індексу людського розвитку; дані Державної служби статистики України щодо частки робочої сили в Україні з вищою освітою; праці вітчизняних авторів, що здійснюють свої наукові дослідження у сфері освіти та людського капіталу. Методи дослідження охоплюють комплекс теоретичних підходів: аналіз і синтез, порівняльний аналіз, статистичний метод, графічний метод, логічного узагальнення. Результати. Обґрунтовано роль освіти як системоутворювального чинника формування та відтворення людського капіталу в умовах сучасних соціально-економічних змін з акцентом на її вплив на продуктивність праці та якість економічного зростання. Встановлено взаємозв’язок між рівнем фінансування освіти, якістю людського капіталу та позиціями країни в міжнародних індексах людського розвитку на основі порівняльного аналізу України та країн ЄС. Ідентифіковано ключові структурні диспропорції між системою вищої освіти та потребами ринку праці України. Запропоновано узагальнений перелік інструментів державної політики, спрямованих на подолання диспропорцій між освітою та ринком праці й підвищення ефективності відтворення людського капіталу. Перспективи. Подальші дослідження доцільно спрямувати на розробку моделей адаптації людського капіталу до умов цифровізації та післявоєнного відновлення економіки України. Також пропонується зосередити увагу на дослідженні формування і відтворення людського капіталу через його інші ключові складові: капіталі здоров’я, капіталі культури, таланті, досвіді, мотивації, мобільності тощо.