ПРОЄКТНІ ТЕХНОЛОГІЇ РОЗВИТКУ В УПРАВЛІННІ СТРАТЕГІЧНИМИ ЗМІНАМИ ОРГАНІЗАЦІЇ - Стахурська, Світлана Антонівна (Економічна парадигма, 2026)
Вступ. Стратегічні зміни в організаціях є важливим напрямом процесу управління та необхідною умовою успішної діяльності. Вони враховують необхідність пристосування до зміни чинників середовища, реагування на сучасні виклики, мегатренди, а також дають можливість заздалегідь започаткувати власні креативні підходи до своєї діяльності відповідно до місії та візії організації. Здійснення стратегічних змін має відбуватися за певним алгоритмом через розроблення стратегічних планів та програм діяльності. У процесах управління стратегічними змінами мають використовуватися певні підходи чи технології зокрема управлінські технології розвитку. Реалізації програм розвитку сприятиме проєктний підхід, а саме – розроблення та здійснення відповідних проєктів, спрямованих на виконання спланованих стратегічних напрямків. Об’єднання проєктного підходу та управлінських технологій розвитку утворюватиме проєктні технології розвитку, що забезпечить синергійний ефект. Мета. Метою дослідження є визначення місця проєктного підходу та проєктних технологій розвитку в управлінні стратегічними змінами організації. Матеріали і методи. Матеріалами дослідження є наукові публікації, які присвячені питанням стратегічних змін та проєктного менеджменту. У процесі дослідження використано методи спостереження, класифікації і систематизації, узагальнення, групування. Результати. Постійні зміни в організаціях відбуваються на різних рівнях. На стратегічному рівні доцільно здійснювати започаткування змін. Зміст стратегічних змін визначають місія та візія організації, чинники внутрішнього та зовнішнього середовища, стадія життєвого циклу тощо. Стратегічні зміни реалізуються у стратегічних планах, які передбачають певну програму дій за різними напрямками діяльності, а також конкретні показники. Організації залежно від намірів та з урахуванням стадії життєвого циклу можуть обирати курс на різні стратегії: стратегії блакитного океану або червоного, білого, зеленого, коричневого чи чорного. Найчастіше організації використовують сукупність різних стратегій, утворюючи агреговану комбіновану стратегію. Успішні організації у процесі розвитку віддають перевагу стратегії блакитного океану – створення нового вільного ринку, де поки що немає конкурентів. Зокрема, це передбачає використання такої управлінської технології розвитку як створення ключових компетенцій у галузі виробництва та маркетингу задля задоволення наявних та потенційних споживчих потреб, створення нових ринків і утримання там позицій. Така діяльність вказує на проактивну поведінку організації. Після формування стратегічних планів організації розробляють програми розвитку (або залежно від стратегії – програми зростання, інтеграції, диверсифікації, стабілізації, скорочення). Реалізація програм розвитку є наступним етапом загального процесу управління розвитком шляхом використання управлінських технологій розвитку. Управлінські технології розвитку являють собою цілеспрямовану сукупність прийомів впровадження певної моделі розвитку організації або певного напрямку розвитку. Використання проєктного підходу (проєктного аналізу та проєктного менеджменту) в управлінні стратегічними змінами та розвитком є важливим і необхідним інструментом для реалізації стратегії, програм розвитку та управлінських технологій розвитку. Завдяки проєктному підходу має відбутися інтеграція методології проєктного менеджменту у систему управління організацією, що утворить проєктні технології розвитку.